- Polisen. - Utredare Malloy, tack.
Jag vill anmäla ett brott.
Kan vi prata?
- Visst. Kom in. - Ensamma?
- Lång natt? - Ja.
Vad sägs om lite kaffe?
Har du ibland svårt att minnas saker?
FEM VECKOR TIDIGARE
- Jag kan göra det sista, om du vill gå. - Säkert?
Absolut. Jag stämplar ut dig.
Erics mamma är bortrest.
Han har bjudit hem lite folk.
- Vilka ska dit? - Alla.
- Ska vi åka dit ihop? - Jag vet inte. Jag är inte så festsugen.
- Är allt som det ska, Joyce? - Ja.
- Hör av dig. Jag följer kanske med. - Okej.
- Varför gick jag hit in? - Det vet inte jag.
- Just det. Mer rengöringsmedel. - Törs jag fråga?
- Jag tvättar bilen. - Varför?
- Hur kan det vara? - Det är lördag.
På lördagar får vi saker gjorda.
- Gå och hjälp pappa tvätta bilen, vännen. - Måste jag?
Det vore snällt av dig. Du kan leka med Marvin senare.
- Mamma sa att jag skulle hjälpa dig. - Toppen. Ta en trasa och börja.
Blä, pappa. När tvättade du den senast?
Ånej! Du träffade mig. Nu har jag dig!
- Rör inte min syster! - Ånej, det är Superdude!
- Kan vi få en stunds vapenvila? - Varför? Vill du komma förbi?
Vad säger du, Superdude? Får mamma gå förbi?
- Ja. - Ja?
- Lägg ner den där grejen. - Litar du inte på oss?
- Jag litar på dem. - Oj. Aj!
- Vad gäller att gå in igen... - Våga inte!
- Vad säger du, Z? - Hon bad inte om att få gå in igen.
- Hon bad inte... - Jag är din mamma!
Hon bad inte om att få komma in igen. Det stämmer. Eller?
Hon bad inte om att få komma in igen! På henne!
Det var fint att du lärde barnen det. Hur man bryter löften.
Jag visade bara vikten av att uttrycka sig exakt.
Dessutom... Allt är tillåtet i kärlek och vattenkrig.
- Har du glömt varför du gick hit in också? - Nej, jag vet precis varför jag gick hit.
- Jag är fortfarande arg på dig. - Är du?
Åh, Evan. Det här huset! Är det inte det ena...
Vi har fått in en mus.
- Jag ringer Parsons. - Jag trodde inte att vi gillade dem.
- Jag köper några fällor. - Nej, vi dödar ingen mus på det viset.
Föredrar du att betala Lloyd Parson en miljon dollar?
Jag fixar det.
Jag måste ta bort det.
Tack, kompis.
POLISAVSPÄRRNING
I Florida.
I parken.
- Det här är fint. - För tusan, Irene. De vill ha en ny bild.
Jösses.
Har ni nåt skolporträtt? Nåt i den stilen?
Hon kom med i skollaget i år.
Jättefin.
- Får jag låna det här? - Jag har bara det här.
Ni ska få tillbaka det, mrs Bonner. Det lovar jag. I samma skick.
Där borta. Rosa linne. Pratar med Pavel.
För helvete. Varför väljer godingarna alltid sociologi?
Har du tur kanske hon får granska din kurs.
Rent hypotetiskt. En student vill ha en kärleksnatt med dig.
Hon är vacker. Precis din typ. Hon är vuxen.
Hon vill inte förstöra din karriär eller ditt äktenskap genom att säga nåt.
Det enda hon önskar är en natt med dig.
- Skulle du säga ja? - Vill hon få högre betyg?
- Svara på frågan. - Nej, jag säger inte ja.
Bortsett från brottet mot yrkesetiken har jag mitt äktenskap att ta hänsyn till.
Fascinerande. Jag läste nyligen en bok, jag minns inte författaren...
Han skrev att huruvida man känner skuld är ett rationellt beslut.
Du felciterar. Jag skrev:
"Ens upplevelse av skuld är en betingad respons,
som objektivt resonemang kan betvinga."
Det jag säger är, att hon rent objektivt är snygg,
och hon vill ha dig. Om du får skuldkänslor är upp till dig.
- Säger du att du hade gjort det? - Naturligtvis inte. Jag är gift.
Hej. Förlåt att jag är sen. Jag glömde bort tiden.
- Hur var första dan tillbaka på jobbet? - Du missade inget.
- Vad gör ni uppe så här sent? - Pappa! Det är en galning i skogen!
- En galning i skogen? Vad menar du? - Det är ingen galning i skogen, Adam.
- Den enda galningen här är du. - Z!
- Vad pratar han om? - En tjej har försvunnit uppe vid sjön.
En cheerleader från Eastfield.
Z sa att det är en galning i skogen som äter barn.
Mycket Bröderna Grimm. Hon kommer definitivt att läsa engelska.
Jag är faktiskt lite orolig. Ungarna brukar cykla där.
- Är hon vilse eller bortrövad? - De vet inte.
Hon är 17 år. Hon kan ha rymt hemifrån.
Vi ska kanske inte låta dem cykla där när det är mörkt tills de vet mer.
Vad letar du efter? Jag trodde att du skulle spara den.
- Vad har hänt, Ev? - Inget.
Inget nytt i alla fall.
Santos har läst min bok. Han kallade den exceptionell.
- Var inte det bra? - Sen tog han upp elevantalet på min kurs.
Och fortsatte att utveckla sina tankar under mitt livs tjugo längsta minuter.
- Varför Chateaun? - Vid det här laget... Varför inte?
Ibland undrar jag om vi gjorde rätt när vi flyttade hit.
Vi hade inte direkt nåt val.
För ett nytt läsår.
- Ha så kul på simningen. Hej då! - Hej då!
Vill du inte börja undervisa igen?
- Barnen är ju större nu. - Nej tack.
Universitet är elitistiska mördarinstitutioner.
364 dar om året tänker jag inte ens tanken.
Jag säger jämt att Ellen är den smartaste jag känner.
Gymnasiet, då? Söker de inte alltid vikarier?
FÖRSVUNNEN
Kan du föreställa dig vad hennes mamma går genom?
Hon är så ung.
Jag hoppas att de sätter dit dåren som gjorde det och steker honom.
Hej. Kom in.
Anna! Jag tyckte att jag såg ditt namn. Hur har sommaren varit?
Den var toppen. Jag åkte faktiskt till Grekland.
Gjorde du det? Fantastiskt. Filosofins vagga.
- Hur var det? - Underbart.
Jag läste din bok när jag var där, och...
Jag undrar... Du är säkert trött på att prata om den,
men jag skulle gärna träffa dig, över en kaffe eller nåt,
- och bara höra dina tankar. - Jag är inte trött på att prata om den,
men jag dricker faktiskt inte kaffe. Mina kontorstider står överst.
Okej.
Hej, jag ser några bekanta ansikten, och det är bra.
Vi filosofer är ett döende släkte. Tillsammans är vi starka.
För de nya, så heter jag dr Birch. Detta är Humaniora 325, språkfilosofi.
Jag tyckte nog att vi var många.
- Ellen Birch? - Ja.
Är er make hemma?
- Behöver du ha hjälp? - Nej, det går bra. Jag...
Jag behöver musfällor. Jag väntade mig bara inte så många.
Jag trodde bara att det fanns den vanliga Tom och Jerry-sorten.
- Är den här bra? - Ja, men de är ganska grymma.
Musen blir instängd och svälter ihjäl.
- Gör den? - Ja.
De här fångar musen, så att man kan släppa ut den nånstans.
Jo... men det var mer än jag ville betala, men det är väl det minsta jag kan göra.
- Har du nån pistol? - Det har jag.
- Får jag se den? - Nej, det får du inte.
- Varför? - För att pistoler är farliga.
- Varför? - Det är de bara. Gå upp och lek, vännen.
- Men jag vill se den. - Jag vet, men gå nu upp och lek.
De är nyfikna i den åldern.
Du borde nog försöka ringa din make igen.
Tryck på "okej".
- Hur sa? - Tryck på "okej".
Just det.
Tack.
Ellen?
- Hej? Vad är det? Är ungarna okej? - Allt är bra med dem.
- Dr Birch. Utredare Robert Malloy, utredare Killian och konstapel Antonelli.
- Hej. Hur kan vi hjälpa er? Är nåt på tok? - Äger du en grå Volvo S60 från 2015?
- Var har du varit? Jag har ringt. - Jag körde om järnhandeln.
- Vad gäller det? - Jo...
En tjej från Eastfield försvann för några dar sen. Vi utreder det.
- Joyce Bonner? Har du hört talas om henne? - Nej.
Är det tjejen på nyheterna? Cheerleadern. Hur rör det oss?
En man med grå Volvo iakttog henne samma dag som hon försvann.
Det är säkert inget, men vi måste följa upp det.
Kan du säga var du var torsdagen den 28? Klockan 15.
- Tveksamt, och min kalender är i skolan... - I skolan?
- Är du inte läkare? - Nej, jag är lektor på Addison University.
- Jag kan se efter i morgon och ringa er. - Kalendern visar var du skulle vara,
- inte nödvändigtvis var du var. - Jag antar att du har rätt.
- Oj! Vad händer här? - Hej, Z. Gå in, vännen.
Den 28? Det var sista dagen på Z: s läger. Du hämtade henne. Minns du?
- Vilket läger? - Ja.
Wildwood. Route 15. Hon slutade kl. 15.30.
- Ja. - Okej, bra.
Vi ska bara ta oss en titt i bilen, sen är vi klara här.
- Naturligtvis. - Behöver ni inte tillstånd för det?
- Inte om vi har din tillåtelse. - Det skulle ni gärna få,
men ni har inte sagt hur detta rör mig.
Enligt vittnet hade bilen ett Addisonklistermärke på vindrutan.
Vittnet kan ta sett fel. Som min fru sa, så hämtade jag vår dotter.
- Wildwood ligger 5 mil från sjön, så... - Hur vet du att hon försvann vid sjön?
- De sa det på nyheterna. - Z! Mamma bad dig vänta där inne.
- Det här är ganska rutinmässigt... - Är det?
- Att insinuera saker inför min dotter? - Ska du inte lugna ner dig, sir?
- Jag är lugn, sir. - De gör bara sitt jobb, älskling.
- Har du nåt emot att vi tittar i din bil? - Självklart inte.
Jo, jag har faktiskt nåt emot det.
- Vem gömmer sig bakom den där? - Varför tror du att nån är bakom den?
Ett antagande baserat på film- och tv-scener.
I verkligheten har vi nåt som kallas budget.
Vi har inte råd att ha folk som står och ser på när vi jobbar.
Så...
- Hur dags skulle du hämta din dotter? - 15.30.
- Med lite marginal. - Hur mycket marginal?
5-10 minuter. Såna här saker slutar sällan på jämna klockslag.
Det är alltid 32 eller 17 minuter över.
- Var du i tid? - Ja.
- Precis i tid? Lite tidig? - Det har jag sagt. Jag minns inte.
Då min dotter bara är nio år och inte kan ta körkort,
så jag skjutsar henne ofta. Det här var inget särskilt minnesvärt tillfälle.
- Har du nånsin träffat Joyce Bonner? - Jag har...
- Jag tror inte det. - Men det är möjligt?
Jag minns ingen med det namnet, men jag träffar många på universitetet.
Det är tänkbart att jag har träffat henne, men det är säkert att jag inte vet vilket.
När vi frågade om du hade hört talas om försvinnandet sa du:
- "Hon var cheerleader." Minns du det? - Ja.
- Hon "var" cheerleader? - Jag uttryckte mig slarvigt.
Hon är det säkert fortfarande. Men hon är försvunnen,
och jag gissar att hon inte håller på att utöva sin sport nånstans.
Filosofi. "Jag tänker, alltså finns jag." Är det sånt?
Jag tar upp Descartes på introduktionskursen,
men jag mitt specialområde är lingvistik.
Språkfilosofi.
Förlåt min okunnighet, men vad gör en filosof?
- Vad är det som är så kul? - Det är en av de stora frågorna.
Man kan se på filosofi som det logiska klarläggandet av tankar.
Jag är lärare snarare än en praktiserande filosof.
Är det här relevant på nåt vis?
Vi vet aldrig vad som är relevant förrän vi hör det.
Man kan se brottsutredning som det logiska klarläggandet av bevis.
Du bor nära sjön, inte sant? Händer det att du åker dit?
Ja, ibland.
- Har du nånsin hyrt kajak där? - Nej.
Minns du om du sett nån ung tjej, 17 år, brunett, vid kajakuthyrningen?
- Det kan jag inte påstå. - Du menar att du inte minns.
Just det, jag minns inte att jag har sett nån ung tjej, brunett till på köpet,
som jobbade vid kajakuthyrningen.
Jag har aldrig varit på kajakuthyrningen. Jag har aldrig ens tänkt på den
- förrän nu när ni nämner den. - Har du roligt?
Tråkigt med ditt minne.
Okej. Tack för att du tog dig tid.
- Är jag inte anhållen längre? - Det har du aldrig varit.
Vi har dina nummer. Vi kontaktar dig om vi behöver dig.
- På jobbet, tack. - Naturligtvis.
- Tack för hjälpen. - Det var så lite.
Allt är i sin ordning.
Jag svarade på några frågor, och sen gick jag.
- Vad ville de veta? - Var jag hade varit.
Varför jag var där. Om jag hade träffat...
- Vad heter hon? - Joyce Bonner.
Bonner, just det.
- Hade du... träffat henne? - Varför skulle jag ha gjort det?
Jag berättade allt jag visste för dem. De tackade mig och sen var det klart.
Du har inte sparat en portion? Jag är utsvulten.
- En portion? - Ja.
Adam grät i en timme. Han trodde att du hade åkt i fängelse.
- Du beter dig som om detta vore mitt fel. - De ville bara titta i din bil.
- Det finns grundlagsskyddade rättigheter. - Herregud. En flicka är försvunnen.
- Jag vet. - Tänkte du aldrig på det?
Tänk om det var Zelda och nån körde samma machosmörja som du gjorde i dag?
Jag överreagerade kanske lite.
- Vad tänkte du på? - De körde med mig. Jag blev defensiv.
Jag var dum. Jag vet. Jag skulle bara ha låtit dem göra det.
- Hur är det med Adam? - Du borde prata med honom.
- Och Z? - Bra. Du borde prata med henne också.
Och du, då? Skrämde jag dig också?
Förlåt mig.
Zenos tudelningsprincip föreslår att innan en person kan korsa ett utrymme,
måste han gå halvvägs.
Och innan han når halvvägs måste han gå en fjärdedel av sträckan.
Och så vidare... I ett oändligt antal minskande distanser.
Om man utgår från hans logik kunde mannen aldrig ta det första steget.
Zeno visade, på sätt och vis, att rörelse var omöjligt.
- Mr Barnes? - Här.
- Håller du med Zeno? - Ja.
Då kan du inte lämna klassrummet efter min spännande föreläsning.
- Det verkar som att vi är fast här. - Jag menar...
Det är en ordlek. Det är logiskt, men ändå inte.
Ja, du är inne på rätt spår. Paradoxer avslöjar språkets begränsningar.
Vi vet alla, av erfarenhet, att vi kan korsa rummet.
Det är bara i språket som ovisshet uppstår.
Har man en dollar på samma sätt som man har en förkylning?
Så länge det finns verb som "att vara" och adjektiv som "sant" och "falskt",
kommer vi att fortsätta, och detta är ett citat från Wittgenstein,
"att stirra på nåt som ingen förklaring kan radera."
- Ja? - Då finns inte sanningen?
Låt mig fråga dig så här: Kan jag berätta sanningen för dig?
Eller kan jag berätta vad jag uppfattar eller tolkar som sanningen,
i den mån mitt minne tillåter mig?
Hur som helst, vi förekommer oss själva. Vi fortsätter med paradoxen...
...en smula i taget.
- Hej. Kommer jag för tidigt? - Nej, jag började bara med de här. Kom in.
- Låt den vara öppen. - Okej.
- Hur har terminen varit så här långt? - Hektisk. Jag ska ta hela 18 poäng.
18?
Den är fin. Är den ny?
Ja, jag köpte den i Boston i somras. Du har bra minne.
Jag minns knappt förra veckan.
Minns du... förra terminen?
- Jag tar det som ett ja. - Vi måste inte prata om det.
Det skulle jag vilja.
Ska jag stänga nu?
Jag ville be om ursäkt. Jag mådde inte så bra förra året,
Och... Du var...
Du försökte hjälpa mig, och jag utnyttjade det.
Grovt. Och...
Jag vill säga att det var ett svagt ögonblick,
men så var det inte. Det var bara en stund utan tankar.
Och... jag vill att du ska veta hur dum jag kände mig.
Och hur ledsen jag är för det.
Anna... Jag uppskattar din uppriktighet och ärlighet.
Och jag godtar din ursäkt. Tack.
Jag vill bara att vi ska glömma det och vara som vanligt.
Om du vill återuppbygga förtroendet mellan oss, så vill jag också det.
Du är en fantastisk person. Jag menar det strängt platoniskt.
Och jag ville faktiskt prata om din bok, om det går bra?
Visst.
FILOSOFINS MENINGAR
Jag önskar att mina kritiker hade läst den lika omsorgsfullt som du.
Eller kollegor, för den delen.
Kom in.
God eftermiddag, professorn. Har du en minut?
- Som du ser har jag en elev här. - Det går snabbt.
- Se där. Har du skrivit den? - Ja.
- Tjock. - Kan du vänta utanför?
- Så kommer jag strax. - Visst. Kom när du kan.
Hur länge har du känt den gode doktorn?
I några år.
- Är han en trevlig person? - Alla här är trevliga.
Jag har ett möte och hinner inte riktigt prata.
Ingen fara. Jag följer dig.
- Jag ville prata lite mer om den 28. - "Ville"? Preteritum.
- Har omständigheterna förändrats? - Man säger bara så.
- Jag vill prata med dig nu. - Du pratar redan med mig.
Du sa att du hämtade din dotter på lägret den dan. Stämmer det?
- Ja, det var vad jag sa. - Var det vad du gjorde?
Min dotter är inte kvar på lägret, så jag skulle säga ja.
- Och du stannade inte på vägen? - Nej.
Lägerledaren sa att hon väntade på dig med din dotter i 40 minuter.
Är det brottsligt att vara sen nu för tiden?
Nej, men försvårande av en brottsutredning är det.
Och på vilket vis försvårar jag?
- Var fick du mina anteckningar från? - Jag fann dem i en papperskorg vid sjön.
Är du säker på att du inte stannade till där? På vägen?
Det är möjligt. Jag åker till sjön ibland. Jag sitter i min bil.
Jag jobbar, ser ut över vattnet och... rensar huvudet.
- Gjorde du det den 28? - Jag minns inte.
Jag åkte kanske dit den morgonen eller dan innan. Jag kan inte säga säkert.
Men jag är säker på att jag inte är inblandad i försvinnandet.
Har du fler frågor? Jag måste verkligen i väg.
Nej, inga fler frågor.
Tack.
Dr Birch, din bil har beslagtagits av polisen.
- Du får tillbaka bilen när vi... - Du skojar.
- Jag har samarbetat hela tiden. - Eftersom din utsaga motsade
- den fysiska bevisningen... - Motsade?
- ...kunde en grundlig undersökning... - Och då strandsätter ni mig på jobbet?
Jag försökte berätta att bärgningsbilen var här,
- men du lät mig vänta. - Nej, du...
Otroligt. Det här är stöld.
Tro mig, ingen är angelägnare än jag om att reda ut det här.
Nu återvänder vi till de där 40 minuterna.
Du kan gripa mig, om det är avsikten.
Jag säger inte mer förrän jag har pratat med min advokat.
Ärligt talat, borde du ha ringt tidigare.
Jag trodde att det skulle sluta om jag svarade på frågorna.
Det tror alla, men polisen ställer inga frågor.
De lägger ut landminor. Men det är okej, det ser bra ut.
Paul... Jag vet att du mest har hand om skilsmässor...
Skilsmässor, felbehandlingar, bedrägeri...
Staden är för liten för att begränsa sig.
Jag undrar bara om... Är du van vid såna här fall?
Menar du kidnappning? Eller menar du mord?
Kanske våldtäkt? Rymling? En gisslansituation?
Jag vet inte vad för slags fall detta är. Det gör inte de heller.
De har varken lik, dödsorsak, motiv... De har inte ens nåt brott än.
Det har bara ett bekräftat vittnesmål
och en fullmakt jag inte skulle plocka upp hundbajs med.
Tänker du smaka på revbenen? De kommer att förändra ditt liv.
- Vad borde vi göra nu, då? - Håll er defensiva.
Det var rätt att inte låta dem söka genom bilen.
- För om de hittar nåt nu... - Det gör de inte.
I så fall kan vi få det ogiltigförklarat.
Hör här... Detta är ingen storstad. När en unge försvinner vet alla om det.
Polisen behöver en misstänkt, snabbt. De blir slarviga.
Slumpen gör att du hamnar i deras sikte, för att tala klarspråk.
Vi behöver bara knuffa dem i en annan riktning.
Hej.
Deb vill förresten bjuda över er på middag vid tillfälle.
Toppen. Det skulle Ellen gilla.
- Kolla båsen. - Va?
Båsen. Kolla dem.
Jag är din advokat och all kommunikation skyddas av min tystnadsplikt. Inte sant?
Ja.
Då vill jag veta det här: Du hade ingen relation med Joyce Bonner?
- Korrekt? - Korrekt.
Har du för närvarande eller har du haft en sexuell relation med en minderårig?
Nej.
- Nån i collegeålder, då? - Snälla Paul...
Lyssna. Den här snuten, Malloy...
Han kommer att försöka fastslå ett beteendemönster.
- Kommer han att hitta nåt? - Nej.
Jag känner inte den här tjejen, och har aldrig gjort det.
- Räcker det? - För mig, ja, men...
Det är inte mig du ska övertyga.
Jag ringer snart. Fram till dess, ta det lugnt.
Det var som fan.
- Jobbar inte Carrie i dag? - Nej.
Tryck bara på "okej".
Sökandet efter Joyce Bonner fortsätter, men polisen tiger om eventuella framsteg
i utredningen av den försvunna tonåringen
som senast sågs vid Hillside Lake. Polisen är...
- Tycker du inte att vi borde höra det där? - Om inte rubriken lyder:
"Polisen återlämnar lärares bil" så nej.
Vadå?
HOPPET SJUNKER I SÖKANDET EFTER JOYCE BONNER
Klasskamrater ordnade en vaka för den saknade 17-åringen.
Polisen utlyser en belöning på 5 000 dollar
för information som leder utredarna till den saknande cheerleadern
som senast sågs vid Hillside Lake. Polisen har utökat sökradien.
Fallet utreds fortfarande som ett försvinnande,
även om polisen inte vill utesluta en brottsutredning.
Trafiken flyter på igen efter en långsam morgon...
Jag beklagar. Stranden är stängd.
Om du skriver på här.
- Fungerar skrivaren? - Tack.
Dina utskrifter ligger här.
Jag ville bara få lite koll på den här nyheten.
Vilken nyhet?
Åh, den där. Min kusin har en vän som är polis.
- Han sa att de vet vem som gjorde det. - Menar du det?
- Hoppas att de sätter dit honom. - Det gör de. De bevakar honom dygnet runt.
- Är du klar, Birch? - Ja.
- Hur ser prognosen ut? - Va?
- Din bil? - Åh, det är... växellådan.
- Är allt som det ska? - Ja, det är bara...
Jag upplevde en ny sorts skam i dag.
Två studenter kom till min 103-föreläsning.
- Två. - Det är väl inget. Jag slår...
FÖRSVUNNEN
Minns du för några år sen?
Jag hade en hel vecka, en hel vecka, utan en enda elev.
En hel vecka.
Jag behöver det här, kompis.
Hur som helst, jag fortsatte bara att undervisa.
Jag skrev citat på tavlan. Rubbet.
- Har du fångat musen än, pappa? - Nej, men jag har lagt mer mat i fällorna.
- Plural? - Ja, jag köpte några till.
- Får jag följa med och släppa lös den? - Visst. Vi kan åka allihop.
Det blir en familjeutflykt för familjen Birch.
På tal om utflykter. Det ska bli fint i helgen.
- Vi kunde kanske åka till stranden. - Ja!
- Låter inte det kul? - Visst.
- Jag ogillar när du gör så där. - Vadå? Borstar mina tänder?
Nej, strandutflykten.
När du överrumplar ungarna så där. Tänk om jag hade planer.
Då blir jag skurken.
Va? Evan... Jag kom på det just då. Jag försökte inte överrumpla nån.
- Har du några planer? - Nej, men jag borde nog stanna här
om Paul ringer eller nåt.
Det vore kanske bra för dig att komma bort från allt.
Det kvittar väl var jag är. Jag är fortfarande...
Vi åker dit. Vi kommer bort lite. Det blir bra.
- Okej, jag är klar där ute. - Adam! Z! Kom! Vi åker nu!
Superdude... Följer Adam med till stranden?
- Nej! Han måste göra sina sysslor. - Har han sysslor?
Z! Kan du mata Marvin förresten?
Kom, Z! Vi kör nu. Hallå där!
Vad har jag sagt om att röra mitt smink utan lov?
- Det har jag inte gjort. - Var fick du det där, då?
- Jag hittade det. - Hittade? Usch, det är ohygieniskt.
Jag hittade det inte på gatan. Jösses. Det låg i pappas bil.
- När? - När vi tvättade den.
Det låg i baksätet. Jag trodde inte att du ville ha det längre.
Jo, jag vill ha det.
Gå och tvätta dig. Du behöver inget smink på stranden.
- Men... - Gå bara och tvätta dig.
Okej...
Var?
Här? Eller här?
FÖRSVUNNEN
Vi borde resa bort.
Resa bort.
Vi fick ingen semester i somras. Vi borde åka tillbaka till Spanien.
Vore det inte roligt? Återse vårt kafé.
Vi borde faktiskt flytta dit. Vi skulle köpa kaféet. Du kunde driva det.
Jag kunde undervisa i engelska och barnen skulle bli tvåspråkiga.
Okej.
Du sa nåt till mig den där dan. Du lovade mig en sak. Minns du vad du sa?
Du lovade att du alltid berätta sanningen.
- Vad är det? - Det var innan jag började plugga igen.
- Det låter som nåt jag kunde ha sagt. - Skulle du inte lova mig det nu?
Nej, jag kan faktiskt inte lova dig det. Det kan ingen.
Jag borde ha sagt att jag alltid lovade att säga
det som jag tolkar och minns som sanningen.
Jag föredrar det ursprungliga löftet. Det är det jag kräver att du håller.
- Pizza? - Ja, jag ska bara lägga honom.
- Vad är det, vännen? - Marvin är borta.
- Är han borta? - Vi ska hitta honom, älskling.
- Hur tog han sig ut? - Jag vet inte. Lämnade jag luckan öppen
när jag matade honom i morse? Jag är ledsen, vännen. Vi hittar honom.
- Han är här nånstans. Vi hittar honom. - Marvin!
- Marvin? - Marvin!
- Har du tittat under trädet? - Marvin.
Marvin!
- Vi köper en ny åt henne. - Hon vill inte ha nån annan.
- Jag är ledsen för det. - Det vet jag.
Hon vet det. Det kommer att ta ett tag att förlåta dig.
- Vi hade så bråttom i morse. - Snälla, Evan.
Spela inte disträ professor nu. Det var charmigt förr i tiden.
Jag bara... Jag behöver dig här från och med nu. Det gör vi alla.
- Det var ett misstag. - Jag pratar inte bara om kaninen.
Jag kan inte flytta fler gånger.
- Låt den vara tänd. Jag stannar uppe. - Okej.
FÖRSVUNNEN
Jag använder häftapparaten här.
Bra.
FÖRSVUNNEN PERSON
Var var jag?
Vad det än var, kan det vänta.
Det är det fina med tiden, det kommer alltid mera.
Vi ses nästa vecka.
Toppen.
Tack.
- Lång dag? Vill du ha skjuts? - Nej, jag tar bussen. Tack.
Jag har lite tid över om du vill ta en kaffe.
Jag dricker ju inte kaffe. De har te och juice och vatten...
Du dricker väl vatten?
- Mrs Birch. - Min man är inte hemma. Han jobbar.
Jag vet. Jag vill prata med dig. Om du har tid.
Jag fattar, men jag håller inte med. Skulle Wittgenstein tillbringa nätterna
med att ha sex med främlingar i parker och sen gå hem och skriva
om språkets oförmåga att definiera saker som sanning och moral?
Gör hans beteende argumenten mindre giltiga?
Nej, men kan man inte hävda att hans teorier föddes ur rädsla
- och inte rationellt tänkande? - Jag förstår inte hur.
Den filosofiska hjärnans plikt är att höja sig över det personliga
och begrunda det universella, inte sant?
Vadå?
- Glöm det. Det var personligt och vi sa... - Om det rör materialet, så varsågod...
Det handlar om förra terminen.
Få fram vad du ville ha sagt.
Tack. Du skämmer bort mig. Hur trivs ni här?
Ni har bott här i fyra, fem år?
Vi trivs bra. Vi har bott här i fem år.
- Var flyttade ni hit från? - Evanston. Utanför Chicago.
Hallå där! Se vem som kommer här! Min yngsta assistent.
- Behöver du mer hjälp av pappa? - Vännen...
Vi behöver lite vuxentid. Kan du gå och leka?
- Gullig unge. Adam, inte sant? - Nej, Superduper. Det är stor skillnad.
Han tar på sig en mantel och blir en helt annan person.
Jag behöver en sån mantel.
- Det är tröttsamt att jämt vara jag. - När jag hinner, ska jag sy en åt dig.
- Nu försöker du bara vara mig till lags. - Nej.
Jag väntar artigt på att du ska komma till saken.
Min fru säger att jag är usel på småprat. Jag tror att hon har rätt.
Jag minns sekunden innan. Jag tänkte: "Det här är fel. Du begår ett misstag.
- Du går över en gräns." - Så varför göra det?
Jag vet inte. Det var inte för att tillfredsställa nån nyfikenhet.
Jag vet hur det är att...
Sen läste jag din bok, och då slog det mig.
Folk gör sina mest destruktiva misstag helt medvetet.
Sen försöker de rationalisera dem med saker som:
"Det var inte meningen", "jag tänkte inte" eller nåt sånt.
Men det är lögner.
Jag såg dig vid sjön häromdagen.
En flicka är försvunnen. Det är alla föräldrars värsta mardröm.
Jag vill be om din hjälp.
Hur kan jag hjälpa dig? Med tanke på allt.
För jag utgår från att du tror att din man är oskyldig.
Joyce Bonner är där ute nånstans. Om hon lever, gör hon det på lånad tid.
Om din man inte är inblandad måste jag få veta det,
så att jag kan gå vidare. Jag har försökt utesluta honom,
- men han låter mig inte göra det. - Han har säkert sagt allt han vet.
Du är nog mer övertygad om det än jag.
Jag tror att vi har en okänd del, som detet, som...
...föredrar förstörelse. Till och med hungrar efter det.
Det vi kallar skuld är bara rädsla för denna okända del av våra hjärnor.
Evan?
Vad tycker du? Är jag galen?
Förlåt. Jag har missat bussen.
Gäller erbjudandet fortfarande?
Vi hittade bruna hårstrån i baksätet på er mans bil.
Vi jämförde dem med ett prov från Joyces hårstrå.
Det var hennes.
Du är den första jag berättar det för. Inte ens min partner vet.
Om du kan berätta vad flickan gjorde i bilen...
...kan det stanna här.
Jag vet varför ni lämnade Evanston. I alla fall den officiella versionen.
Skolan ville ogärna lämna ut detaljerna, men...
Det måste ha varit jobbigt.
- Hur många år har du varit gift? - 15 år.
Ja...
- Har alla varit bra? - Knappast.
Vi hade båda våra skäl att lämna Evanston. Men de var mycket olika.
Jag tror inte du har en aning om varför.
Det är dags för dig att gå.
- Tack för hjälpen. Ni har ett fint hem. - Ja, jag jobbar hårt för att hålla det så.
Tack. Hej då.
Hon är hemma. Förlåt mig. Visste jag det, så hade jag ringt henne.
Det gjorde inget.
Tack för skjutsen.
Filosofer är ett utdöende släkte. Tillsammans är vi starka.
Hallå?
- Ellen? - Pappa är hemma!
- Den där polisen var här i dag igen. - Så han var här igen?
- Älskling? - Jag har försökt ringa. Var var du?
- Om du följer Zelda in, så bär jag Adam. - Jag gör det. Det är bara ett finger.
Evan Birch.
- Hår? - Bruna hårstrån i baksätet.
- Dna: t stämde. - Då måste de lagt dit dem.
Finns det nån möjlighet att flickan har varit i din bil?
Nej, inte vad jag vet.
Men om du inte visste om det. Har du lämnat bilen olåst nån gång?
Kanske vid sjön den där dan. Har du plockat upp nån liftare?
På skolan, då? Har du nån gång skjutsat elever?
- Jag umgås inte med studenterna. - Det var inte det jag frågade.
Jag skjutsade några gymnasieelever en dag, som var här på förberedande kurser.
Tre tjejer och en kille. Det regnade.
- Var Joyce Banner en av dem? - Kanske. Jag antar att det är möjligt.
- Har du nån närvarolista? - Ja... Jag är sen till min lektion.
Jag ser efter om hon är med på listan. Det vore bra, inte sant?
Jo... Å ena sidan förklarar det hårstråna, å andra sidan kopplar det dig till henne.
- Jag ringer dig senare. - Ja. Okej.
UPPSATSÄMNE: BEVISA ATT DEN HÄR STOLEN EXISTERAR
Där jag växte upp, om nån ville bevisa att en stol existerade,
så drämde de den i huvudet på en.
Jo... Vi är klara med din bil.
Skriv under här, så är den din.
Ni kan ta min bil utan att fråga,
men ni behöver mitt tillstånd för att återlämna den?
Jag skapar inte dokumenten, jag fyller bara i dem.
- Ni bogserade förstås inte tillbaka den? - Nej.
Du måste hämta den på beslaget. En halvtimme bort på 35:an.
- Jag kan skjutsa dig, om du vill. - Jag hämtar den själv, tack.
Var det nåt annat?
Du har inga höga tankar om mitt arbete, men...
När man tänker på saken, så är vi i samma bransch.
- Vilken bransch? - Bevisning.
Vi söker sanningen.
Sanningen gömmer sig bakom argument, analyser och resonemang.
Resonemangen för oss till sanningen, de döljer den inte.
Jag har alltid hävdat att sanningen är instinktiv.
Om man tar ditt lilla problem på tavlan här...
- ...tycks svaret vara ganska uppenbart. - Gör det?
Varsågod. Bevisa att stolen existerar.
Vilken stol?
- Var gick du i skolan? - Fil. kand. från Seton Hall.
- Juristexamen från Fordham. - Advokat? Har du jobbat som det?
Jag har jobbat hos distriktsåklagaren. Det var inte min grej.
Man fick inte bära vapen.
Min yngsta. Katie.
Hon går i skolan med Joyce. Fast de känner inte varann.
Olika umgängeskretsar.
Vi var nära att sätta henne i ert sommarprogram på Addison.
Samma som Joyce gick.
- Vem vet... De hade kanske blivit vänner. - Det är ett stort program.
Alla känner inte alla. - Gäller det även lärarna och studenterna?
- Förhör du mig utan min advokat? - Skulle aldrig falla mig in.
Jag undrar bara om Katie hade gått där, om hon då hade lärt känna lärarna.
Inte nödvändigtvis. Studenterna får ta högst tre kurser.
Och det finns 15 lärare. Samtidigt är det inte otänkbart.
Jaså? Hur då?
Man kan tänka sig att Katie överraskas av regnet,
med... några vänner. två flickor och en pojke, och kanske...
...en lärare erbjuder sig att skjutsa dem från biblioteket
till studentföreningens hus. Och kanske medan Katie sitter i baksätet,
så fixar hon till sminket och drar bort det våta håret,
och lämnar ovetande ett hårstrå eller två i lärarens ökänt stökiga bil.
- Skulle det räknas som att lära känna nån? - Nej, det tror jag inte.
Men om det stod i hennes dagbok om en äldre man hon lärt känna den sommaren,
skulle jag vilja prata med alla män hon ens råkat gå in i.
- Läser du din dotters dagbok? - Varenda sida.
Innan jag glömmer det... De här låg i ditt handskfack.
Jag ville vara säker på att du fick dem.
- Vad är det? - Säg det, du.
Du tror nog att jag mötte Joyce Banner vid Hotell Sanders fontän kl. 19.
Nej, Sanders ligger i Chicago. Eller låg. De slog igen för fyra år sen.
Då hade Joyce varit 13. Och jag tror inte att du är den typen.
Först trodde jag att det var skräp, men sen...
Du köpte din bil för tre år sen, och jag vet att du inte röker, så...
- Jag tänkte att den hade affektionsvärde. - Borde den inte ligga i en bevispåse?
- Borde den? Vems handstil är det? - Ingen aning.
- Din frus? - Nej, det ser det inte ut som.
- Kan du sänka hastigheten? - Absolut.
De där snirkliga bokstäverna... De är nästan rörande.
När en man går till AA bär han ett mynt med sig i fickan.
Det ska påminna honom om att han inte ska dricka.
Det ser ganska invant ut, sättet du leker med den där på.
Kan du stanna bilen för helvete?
Du måste inse vart det här barkar.
Kör mig till min bil, är du snäll.
Hallå, Frank!
Varsågod, 2567.
Han hjälper dig.
Hej.
Förlåt att jag är sen.
Beslaget kunde lika ha gärna legat i annan stat.
Kan vi låta bli att prata om det här just nu?
- Persikor. - Perfekta persikor.
- Vad är det? - Jag ser bara på ditt ansikte.
Varför?
Kan man inte se på nån annans ansikte utan baktanke?
Det kan man. Men det känns inte så nu.
- Jag vill att du berättar sanningen. - Sanningen om vadå?
Vad gjorde hon i din bil?
- Vem? - Trodde du inte att jag skulle få veta?
De har bevis på att flickan har varit i din bil.
- Jag ville inte oroa dig ännu mer. - Så du höll det hemligt?
- Nej... - Från din fru?
Det här är hennes läppglans. Zelda hittade det.
Vad gjorde hon i din bil?
Jag kunde förklara det, men det vore nog för simpelt för din smak nu för tiden.
- Få det inte att handla om mig nu. - Jag tror att det handlar om dig.
Förr var du så rationell. Saker var bevisade eller obevisade.
Nu är det bara... intuition, antaganden, paranoia...
Var det den där polisen som sa det? Var det vad ni pratade om häromdagen?
Toppen. Bad han dig att bära dold mikrofon också?
Jag försöker verkligen att lita på dig igen.
- Litar du inte på mig nu? - Jag har inte litat på dig i fem år.
Okej, jag ska bespara dig ångesten över att sova bredvid mig.
- Hallå? - De har hittat henne.
- Va? - Jag har försökt nå dig hela morgonen.
En fiskare hittade henne. Poliskällor säger att hon flöt vid dammen.
- Vad betyder det? - Att du inte säger ett pip till nån annan,
innan du har pratat med mig. Hon ska obduceras,
sen bestämmer de om du ska åtalas.
Jag hör av mig när jag vet mer. Till dess, var som vanligt.
- Var som vanligt? - Skyldiga gömmer sig. Jag måste lägga på.
Professor Birch!
Om vi kunde få prata lite med er? Vill du göra ett uttalande?
Får jag ställa några frågor?
Inget lockar fram publiken som en skandal.
Så många filosofer in spe.
Vi har ingen tid att spilla.
- Vad tusan berättade du inget för? - Det fanns inget att berätta.
Jag var vid sjön dagen flickan försvann, och polisen har förhört mig.
- För att du kunde ha sett nåt? - Det fanns kanske fler kopplingar.
- Som? - Hon var inskriven på en sommarkurs här.
Och jag har kanske eller kanske inte skjutsat henne och några andra studenter.
- Evan! - Det regnade...
- Hur orolig borde jag vara? - Har du också skjutsat henne?
Du ingår i fakulteten. Allt som hotar ditt rykte,
- hotar universitetets rykte. - Jag vet.
Därför måste jag få veta det före den satans pressen.
- Okej. - Tidningen ringde och bad om ett citat.
- Jag framstod som en idiot. - Varför? Vad sa du?
Att jag har fullt förtroende för min personal,
och att jag är säker på att polisen kommer att stryka dr Birch
- som misstänkt i det här fallet. - Toppen.
- Evan! Kommer jag att få äta upp det? - Nej, Bob.
Hör här... Du har mitt stöd, men du får inte undervisa.
Du...? Jag hade precis en föreläsning för ett packat klassrum.
Hör vad du säger? De kom inte för föreläsningen.
- Du kan jobba på ditt rum... - Mitt jobb, mitt engagemang
för det här universitetet är oantastligt. Det vet du.
Evan! Det är bestämt.
Kan du vara ett stort spöke, Adam, och spänna fast dig själv?
Vännen... Jag...
Minns du när pappa var sen när han skulle hämta dig från lägret?
Minns du nåt han sa eller... ...varför han var sen?
- Hej, kompis! Har du köpt en dräkt? - Ja, den är perfekt!
- Ja, titta. Och du, då? - Jag ville inte ha nån.
Varför ringde du inte? Jag hade kommit.
- De har hittat henne. - Ja. Paul sa det.
- Är det allt du har att säga? - Vad vill du att jag ska säga?
Jag får veta om de tänker åtala mig när obduktionen är klar.
Ja.
Och det var en grå Volkswagen?
Hur dags?
Då så. Tack.
Titta på skeletten!
Varför har den osynliga mannen band? Har han skadat sig?
Det är ett bandage och inte ett band. Han har det för att synas.
Kanderade äpplen!
Kan jag få det här, pappa?
- Hej, John. - Hej.
Det är jag under det här. Vilket ville du ha? Det med strössel?
Okej, vi tar ett med strössel, två med nötter. Vill du ha nötter, Zelda?
- Zelda? - Var blev hon av?
Zelda!
Zelda? Zelda!
Kan du stanna här med John? Håller du ett öga på Adam?
Zelda!
Vad gör du?
Stanna flickan, är ni snälla!
- Hallå! Var brinner det? - Se er för!
- Vad tusan gör du? - Vänta lite, sir.
Hon är min dotter.
- Är det sant? Är det din pappa? - Nej!
- Zelda Frances Birch! - Lugna dig.
Jag tänker inte lugna mig. Det här är min dotter.
Jag tar henne med mig hem. Hon ligger risigt till.
Sir! Jag måste be dig att backa. Uppfattat?
Zelda? Heter du så?
Okej, Zelda... Nu vill jag att du säger sanningen.
Är det där din pappa?
- Jag behöver se din legitimation. - Ofattbart.
Jag har ingen legitimation på mig.
Okej... In med er. Upp. Hjälp honom med bältet.
- Varsågod, sir. - Jag beklagar missförståndet.
- Man kan inte vara nog försiktig. - Var det det du var?
Sluta, Evan.
Jag har hela kvällen på mig, unga dam.
- En axelryckning räcker inte. - Förlåt.
Du har knappt sagt ett pip till mig på hela veckan.
Jag vet att allt är lite galet just nu. Är det därför?
- Nej. - Vad är det då?
- Lovar du att inte säga nåt till mamma? - Mamma och jag har inga hemligheter.
Men om du berättar vad det är, så avgör jag om hon behöver veta det.
Hon frågade om den där dagen. När du hämtade mig på lägret.
När du var sen.
Z... Nu måste du vara ärlig. Helt ärlig.
Tror du att jag hade nåt att göra med vad som hände flickan?
- Nej. - Bra, för det hade jag inte.
Du känner ju mig.
Jag kunde inte göra en fluga förnär.
Obduktionsresultatet kom precis.
Ja?
Tack.
- Är Evan Birch hemma? Utredare Malloy. - De är på fest på universitetet i kväll.
Okej, nu går vi in. Det är bara en fakultetsfest.
Det går bra.
- Vi måste tänka ut vad vi ska säga. - Sanningen.
Det är upprörande att vi dragits in. Snart är det förhoppningsvis klargjort.
Vi håller ut.
Det är upprörande att vi har dragits in, men snart kommer allt att vara klargjort.
Det får vi hoppas. I såna här situationer kommer vårt sanna jag fram.
Får jag en chardonnay och en whisky soda?
Jag tar en färdknäpp också. Jag tar en dubbel.
Det är brottsligt det de utsätter er för. Ni kan stämma dem.
- En strid i taget. - Det viktigaste är att Evan får undervisa.
- Vad menar du? - Varsågod.
Har de stoppat dig från undervisningen?
- Jag försa mig nog, kompis. Förlåt. - Tills när då?
Åh... Till våren. Kristi återkomst. Vem vet.
Hej, Barbara. Du är jättefin.
- Får jag prata med dig lite? - Ja.
Ursäkta.
- Har du kul? - När tänkte du säga nåt?
- Få bort det där självbelåtna leendet. - Vadå?
- När hände det här? Varför sa du inget? - Det är väl ändå vårt minsta problem?
Tycker du att vår försörjning är vårt minsta problem?
Nu stannar vi kvar en stund, sen kan vi bråka vidare där hemma.
- Nej! Jag åker hem nu. - Varför?
Så att du kan fortsätta korsförhöra Zelda?
- Korsförhöra? - Vad ska man annars kalla det?
Har den där snuten gjort dig till sin assistent än?
- Ellen! - Släpp!
Hör här... Slappna av. Ta ett glas. Sitt ner. Snälla.
- Varför? Så att alla kan se oss bättre? - Nej...
- Det är upprörande att de dragit in... - Ellen!
...men allt kommer snart att lösa sig.
- Hör du själv hur dumt det låter? - Jag hör hur löjlig du låter.
- Vill du vara snäll och lugna ner dig. - Jag är trött på att vara lugn!
Hon har varit ganska pressad på sistone.
Ellen!
- Vad tar det åt dig? - Vad det tar åt mig?
Ja.
Gå tillbaka in dit och sälj in vilken jävla smörja du vill.
- Jag åker hem. - Okej. Är det så det ska vara?
När det blir jobbigt, så sticker du bara? Vad hände med "i nöd och lust"?
- Ska du lära mig om att hålla löften? - Vad är det där?
Jag hittade det. I ditt skrivbord. Vem skrev det?
Uppenbarade det sig bara,
- eller sökte du genom mitt skrivbord? - Jag sökte genom ditt skrivbord.
Jag har sökt genom hela huset. Vem skrev det?
- Vad har jag gjort för att förtjäna detta? - Vad du har gjort? Det vet du mycket väl!
Evanston? Seriöst? För den miljonte gången, inget hände.
Jag såg er. Jag såg er knulla på ditt kontor.
Jag har knullade aldrig med henne på mitt kontor!
Vet du vad du inte fattar?
Jag bryr mig inte ens om att du gjorde det längre.
Det gör jag inte.
Det är lögnen.
Du har intalat mig... Du har intalat dig själv
att inget hände i så många år att du tror på det själv.
Och jag är livrädd för hur... För vad mer du kan intala dig själv.
Tryck på "okej".
- Kan jag få en whisky? - Absolut.
Har du en telefon jag kan låna?
Utredare Malloy, tack.
Jag vill anmäla ett brott.
Kan vi prata?
Visst. Kom in.
Ensamma?
- Lång natt? - Ja.
Vad sägs om lite kaffe?
Vad har du gjort?
Du är svår att få tag i.
Var har du varit?
Har du ibland svårt att komma ihåg saker? Personer, platser, händelseförlopp?
Jag har läst många studier om det. Det är... fascinerande.
Minnet är... hjärnans minst pålitliga funktion.
Den är pålitlig på så vis att den förstärker ens bild av sig själv,
i stället för ge oss en... korrekt redogörelse av...
- ...tidigare händelser. - Kommer det här på tentan?
Jag hade en gång en student. När jag jobbade i Evanston.
Carol. Vi... hade en kärleksaffär.
Hennes föräldrar hotade att stämma universitetet
Tror jag.
Ellen var gravid. Jag sa upp mig och vi flyttade hit.
Men jag minns även att inget hände.
Hon försökte kyssa mig. Jag sa nej, och hon blev arg,
och sa till sina föräldrar att vi hade legat med varann.
Det var därför vi blev tvungna att flytta.
Jag minns inte vilken version som faktiskt hände.
Jag kan inte bevisa nåt av det. Och... utan bevis...
Jag...
Jag har kanske dödat den där flickan.
Jag såg henne den där dan vid sjön.
Jag gick fram för att hälsa.
Hon mindes mig från när jag skjutsade henne och...
Hon visste mycket om mig. Hon hade läst min bok.
Hon var förälskad i mig.
Hon frågade om jag ville gå en promenad. Hon visste en gammal stig runt dammen.
Jag sa: "Ja, det vore trevligt."
Vi var ensamma. Det var tyst. Utsikten var vacker.
Ingen hade sett på mig på det viset på länge.
Det började hetta till och...
Jag försökte hålla fast hennes armar så att hon inte kunde röra sig.
Bara för att bibehålla kontrollen.
Hon försökte knuffa bort mig. Hon sprang.
Jag sprang efter. Jag ville inte att hon skulle få fel bild av mig.
Hon halkade. Hon föll och slog i huvudet. Jag fick panik.
Jag visste inte vad jag skulle göra.
Jag knuffade ner henne i vattnet.
Det var inte med flit. Inget av det här var med flit.
- Evan! - Ja.
Toaletten är runt hörnet om du vill skölja av ansiktet.
- Är jag gripen? - Nej.
Läs det här.
Det slutgiltiga obduktionsprotokollet.
Du dödade inte Joyce Bonner.
Hon föll ner från en klippa på andra sidan sjön.
Det var en olycka. Och hon hittades inte vid dammen.
Det var felaktiga uppgifter vi spred ut.
Obduktionen visar att hon hade brutit båda handlederna.
Förmodligen när hon försökte dämpa fallet. Nacken var bruten.
Hon dog ögonblickligen.
Det var därför vi ville få hit dig.
Jag förstår inte. Jag erkände ju precis...
Fallet är avslutat. Hon slog inte huvudet mot nån sten.
Det finns inga bevis för nåt samlag eller kamp.
Ingen hud under naglarna. Inga blåmärken där du höll henne.
Jag kunde fortsätta...
- Jag säger ju att jag dödade henne. - Kan du bevisa det?
För det har jag inte kunnat.
Jag vet att du var där den dagen.
Jag vet att hon har varit i din bil.
Och jag känner till ditt förflutna med studenter.
Men människor lämnar spår efter sig.
Fibrer från kläder. Hudfragment. Fotavtryck.
Och det finns inga spår efter dig utöver anteckningarna i papperskorgen.
Det finns inga bevis för att du har gjort nåt mer än det du hela tiden sagt.
Du glömde bort tiden när du skulle hämta din dotter.
Det finns inte ens några bevis för att du såg Joyce Bonner.
Och utan bevis...
Polisen tackar dig för din samarbetsvilja och ber om ursäkt för eventuella obehag.
Jag ber en konstapel köra dig hem.
- Släpper ni mig? - Jag är ingen präst.
Om du vill knulla collegetjejer i skogen, så gör det.
Du är varken den första eller den sista.
Men sök inte syndaförlåtelse eller förlåtelse hos mig.
Jag är ingen psykolog. Jag är som du.
Nån som söker efter bevis.
Och när jag hittar dem, håller jag fan så mycket bättre koll på dem än du.
Låt honom sova ruset av sig och kör sen hem mr Birch.
Hans familj väntar.
Jag behöver nåt stärkande.
- Pappa är hemma! - Hej, mina älsklingar.
- Vi fångade honom, pappa! - Fångade vem?
Han heter Herbie. Får vi behålla honom? Snälla!
Han får bo i Jinx gamla bur, och jag tar hand om honom. Jag lovar.
- Vad säger mamma? - Att vi måste fatta ett gemensamt beslut.
Om ni bär upp honom, så pratar vi om det.
De... har avslutat utredningen. Det var en olycka.
- Hon föll. Det är över nu. - Va?
- Varför är du inte glad? - Malloys misstankar oroade mig aldrig.
Vad har du gjort med handen?
Jag var dum. Jag blev full och...
Jag skulle förstå om du vill lämna mig.
Det är ingen större bragd.
- Snälla... Jag försöker be om ursäkt. - Jag vill inte ha nån ursäkt.
- Vad... Vad vill du ha, då? - Vårt liv tillbaka.
Vårt äktenskap tillbaka.
Att alla hemligheter de senaste fem åren ska komma fram i ljuset.
Öppna det. Vad det än står, vem det än är från, så öppna det.
Vi kan inte börja om.
Det försökte vi när vi flyttade hit.
Vi kan bara röra oss framåt.
Antingen tillsammans eller var och en för sig.
Vi kan inte ändra vad du har gjort.
Vi kan inte ändra på att jag stått bredvid och sett dig göra val fast du visste
att de kunde förstöra allt vi hade byggt upp.
Vad du än beslutar...
...så lovar jag att aldrig ljuga för dig igen.
Jag ska alltid berätta sanningen.
Ja.
Alltid sanningen.
Inga tolkningar.
Jag älskar dig.
Anna?
Nej! Anna!
Anna!
Anna! Vakna!
Håll dig borta från mig!
Anna!
Undertexter: Jessika Johansson